Nenorocitule!
GANGSTER AMERICAN
Bazat pe fapte reale
Cu ocazia Zilei Recunoștinței.
Mâncare!
Aici!
Prinde.
Vino încoace.
Asta e problema.
Asta nu e în regulă în America.
Totul a ajuns la o scară atât de mare încât e greu să-ți găsești rostul.
Băcănia de la colț a devenit supermarket.
N-o să se termine niciodată.
Peste tot vezi McDonald's.
Și locuri precum ăsta,
niște nenorocite de magazine cu reduceri.
Unde sunt micii întreprinzători?
Unde sunt serviciile personale.
Vezi la ce mă refeream?
La naiba.
Ce drept au să îndepărteze distribuitorii?
Să îndepărteze toți intermediarii.
Cumperi totul direct de la producător.
Peste tot Sony, Toshiba.
Toți chinezoii ăștia au lăsat americanii pe drumuri.
Așa e acum.
Te simți bine?
Nu se mai pune suflet în nimic.
E cineva aici?
- Vă pot ajuta cu ceva? - Cheamă ambulanța.
Las-o baltă, Frank, nu e nimeni la conducere.
Chemați o ambulanță!
Unii au spus despre Bumpy Johnson că a fost un om extraordinar.
Un om cu dare de mână, un om din popor,
al cărui nume a fost adesea asociat cu diverși gangsteri.
Multe nume mari au venit să-i aducă
un ultim omagiu în această după-amiază mohorâtă.
Printre ei, capul mafiei, Dominic Cattano, unul dintre
numele mari ai afacerilor subterane, Nicky Barnes.
Din lumea politică, a sosit guvernatorul, primarul New York-ului și șeful poliției.
Urmează rubrica sport și emisiunea de divertisment.
Bumpy Johnson a murit la vârsta de 62 de ani.
A fost un adevărat erou local pentru mai bine de patru decade.
Privit de unii ca persoana ce-a readus ordinea în suburbii,
iar de alții ca un criminal nemilos...
Vorbesc serios, eu așa aș fi făcut.
Vrei ceva? Eu vreau puțin pui.
Cine-i acolo? Nici nu și-a dat seama ce l-a lovit.
Am continuat să-i trag în față.
Ai un foc?
E foarte bine.
Prietene, adu-mi un foc dacă tot te duci încolo.
Mersi.
- Don Cattano. - Cum mai merge?
- Pot să vă aduc ceva de băut? - Dă-i un scotch.
Vino încoace.
Știu că ți-e greu, Frank, nici mie nu mi-e ușor.
Sunt bine.
- Vei fi bine? - Da.
Știu că Bumpy nu ți-a zis nimic, dar i-am promis că dacă pățește
vreodată ceva mă voi asigura să nu-ți lipsească nimic.
Apreciez asta. Jumătate din cei din această cameră cred
că au scăpat de taxele pe care le plăteau, însă se înșeală.
Așa te vreau. Nu-i lăsa.
Dle Roberts, ca reprezentant al acuzării,
prezentați-ne rezultatele și semnificațiile lor.
Toată lumea va face observații asupra prezentării domnului Roberts.
Nu-mi place să-mi aud numele.
Trebuie să mă duc în fața clasei și să prezint
când cei de acolo știu mai multe ca mine.
Cea mai mare teamă a oamenilor nu e moartea, ci vorbitul în public.
- Parcă îmi vine să vărs. - Iar tu vrei să trăiești din asta.
Nu mai vreau să fac asta.
- Să mă ocup eu? - Nu, lasă-mă pe mine, îl știu din liceu.
- Din liceu? - Neața'.
Dacă nu vrea s-o ia, aruncă-i-o înăuntru.
Să i-o arunc?
- Ce faci, Suzie? - Bună, Javi.
Cum mai merge, iubito?
Gata?
Mă jur, Richie, n-am știut că ești tu. Nu ți-aș fi închis ușa.
- M-ai mușcat. - Cum de-ai ajuns să expediezi citații?
- Și cum vă merge? - Du-te naibii.
Îmi pare rău. Gata, m-ați servit, putem s-o lăsăm baltă?
Ai agresat un ofițer de poliție, așa că nu prea cred.
De dragul trecutului, cu ce te pot ajuta?
Cât ar primi pentru asalt cu o armă de foc, Javi?
Minim 5 ani.
Nu, băieți, pe cine vreți?
Pe cine ai?
Îl vreți pe agentul de pariuri al lui Big Al sau pe contabilul său? Vi-l dau.
Oprește aici.
Uite-l.
El e agentul.
Acum dispari.
- Chiar aici? - Da, aici, ieși din mașină.
Hai, mai repede.
Rămânem aici și ne ocupăm de mașină.
Să vedem când se întoarce după mașină.
- Crezi că s-a prins? - Cheamă pe cineva să stea de pază.
- Unde sunt? - Tocmai ce i-am sunat și m-am întors aici.
Îi facem o înscenare, Jav.
Ai văzut doar niște pungi, nu știi ce e în ele.
Ba știu și tu la fel.
Care-i graba, Richie? În jumătate de ora vor fi aici.
- Trebuie să ajung la ore. - Înseamnă c-o să le pierzi.
La naiba cu asta.
- Ești sigur? - Da, să mergem.
La naiba.
- Javi? - Da.
La naiba.
- Nu e vorba de o sumă mică. - E același lucru, același principiu.
Vorbim acum de principii?
Dacă un polițist returnează atâția bani înseamnă că e un turnător.
- Vom fi niște paria. - Da și o să ne-o tragă toți.
Nu și dacă-i păstrăm. Dacă-i păstrăm, nu ne-am ars.
La naiba! Am cerut noi asta. Am pus vreo armă la tâmpla cuiva?
Polițiștii omoară alți polițiști în care n-au încredere.
Nu-i putem preda.
Câți sunt?
987.000 de dolari.
Ce s-a întâmplat cu restul?
De ce naiba îi numeri în văzul tuturor? Ești nebun?
Pune-i înapoi în sacoșe, sigilează-i și du-i la dovezi.
Ce e?
Detectiv Trupo, semnați aici.
Sunteți gata să vă îmbogățiți?
Întotdeauna.
Poftim.
- Ia te uită. - Minunat.
Uite încă trei pachete.
Aveți grijă să nu faceți risipă.
Fiți atenți.
E suficient pentru test.
Mai puțin.
E șmecheria pe Filiera Franceză.
Totul cu marfa luată de Eddie E. și Sonny Grosso de la noi.
Polițistul o vede, arestează pe toată lumea și o ia de la dovezi.
Apoi o prelucrează și ne-o vinde înapoi.
Astfel controlează o întreagă piață.
Fac asta de ani de zile, așa trăiesc.
Ce naiba s-a întâmplat cu lumea asta, Frank?
Numai nemernici.
Îmi pare rău pentru Bumpy. Nimic nu va mai fi la fel în Harlem.
Dacă mergeai pe stradă, nu te deranja nimeni
pentru că Bumpy avea grijă să fie așa.
Jumătate de kilogram.
Cum mai merge treaba?
E haos, fiecare pentru el.
Cine poate trăi așa? Trebuie să fie ordine.
Asta nu s-ar întâmpla niciodată cu italieni.
Mai important decât viața oricui e ordinea.
Frank.
Veniți, băieți, luați loc.
Cum vă merge, bine? Deci l-ai văzut pe Nate?
Da, tot timpul. Nate e peste tot. E bine.
Are chiar și un club.
- Dar Sadano? - E în Bangkok.
Nu cred c-o să se mai întoarcă.
Haideți.
Din partea casei, pentru băieții în uniformă.
Mulțumim, scumpo, ești o dulce.
- Mulțumiți-i lui Frank. - Mersi, Frank.
Relaxează-te. Am mai făcut asta de multe ori.
Am făcut pachete, am și vândut.
N-am ce să zic, prețul e corect.
Însă marfa asta de acum e mult mai tare...
Ai rezolvat afacerea, Frank?
A trecut chiar pe lângă tine.
E o treabă pe bani, trebuie să pun și semn?
Frank, știi doar că Bumpy nu mai face acum legea în Harlem.
Eu sunt proprietarul, iar chiria e de 20%.
Nu trebuie să vinzi droguri, ia-ți o slujbă adevărată.
Ai nevoie de un loc de muncă?
Vino să lucrezi pentru mine, mă plimbi, îmi deschizi ușa.
Da, domnule, nu, domnule, imediat, domnule.
Tot ce doriți, dle Johnson.
20%...
Dacă-ți dau ție partea mea de profit de 20%, nu mai rămân cu nimic.
Sunt metode ilegitime de a rezolva lucrurile,
Tango și sunt metode precum asta.
Nici măcar Bumpy nu lua 20%.
Bumpy e mort.
Omul meu, 20% zici?
Uite 20%.
Doc, să mergem.
Problema drogurilor în Vietnam devine tot mai serioasă.
Se estimează că o treime din trupele americane folosesc opiu și heroină.
Autoritățile au declarat că au confiscat
mari cantități de marijuana, heroină și pastile.
Fiecare vehicul ce intră în unitate e supus unei percheziții severe.
Soldații au acces la aceste droguri în multe locuri
din Saigon, Bangkok și alte locuri din Vietnam și Thailanda.
Oficialii au declarat că accesul ușor, prețurile mici
și puritatea heroinei au dus la creare unei dependențe în masă.
- Operator. - Vreau să dau un telefon internațional.
- Ce oraș? - Bangkok.
- Știți codul de țară? - Da, 376.
- Prime trei minute... - Stați liniștită.
Cu ce te pot ajuta, frățioare?
- Nate? - Ne cunoaștem?
Da, sunt eu, Frank, vărul tău.
Uite ceva pentru un costum nou.
400.000 de dolari
- Îmi pare rău. - Te rog, Richie.
Mă revanșez, îl iau eu weekendul următor.
- Ne mutăm. - Poftim? Unde?
În Saint Regis, ce-ți pasă ție?
- La sora mea. - La sora ta în Vegas?
Nu te poți muta în Las Vegas, nu cu băiatul meu.
Și ce să fac, să-l las cu tine?
Băieți, mai ușor.
Laurie, Las Vegas nu e locul unde să crești un copil.
De parcă aici ar fi un mediu mai bun. Și mai ales în preajma prietenilor tăi.
Și când o să-mi mai văd băiatul?
Weekendul ăsta, weekendul trecut.
V-am rugat s-o lăsați mai moale.
Acum va trebui să vă omor. Jur că vă trag una între ochi.
Terminați cu prostiile și adunați cioburile.
Calmează-te, omule.
E nebun.
N-ai armă.
Ești sigură?
Ești nebun, Richie.
Nu-i loc și pentru noi în viața ta.
Ne vedem la tribunal.
Haide, Michael. Spune-i pa tatălui tău.
Puștiule, ne vedem săptămâna viitoare. Facem ceva împreună.
Hai să luăm o înghețată.
Mai aveți 10 minute.
Haide, fato.
E vorba de o cantitate mare.
E vărul tău?
Da.
E vărul fostei mele soții.
Întreabă-l câtă vrea.
Câtă vrei, Frank?
Spune-i că vreau 100 de kilograme.
Nu știu cine îți va putea da o asemenea cantitate, Frank.
Va trebui să mai cumperi și din alte surse, ceea ce înseamnă că nu va fi 100% pură.
Nu vreau asta.
Știu că nu vrei, dar va trebui să mergi la sindicatul din Saigon,
asta dacă vor vrea să te primească.
Am înțeles, însă până atunci va fi prea târziu.
Vreau să cumpăr de unde cumpără și ei, vreau să ajung la sursă.
- Deci vrei să ți-o iei singur? - De ce nu?
Doar am ajuns până aici.
Vrei să te duci în junglă?
Sunt deja în junglă, uită-te cum mănâncă gândacii ăștia.
Nu vorbesc doar de șerpi, mă refer la tigri,
Vietcong și țânțari ce te pot ucide.
- Vrei să mergi în junglă? - Normal.
La naiba, să mergem.
Să mergem.
Frank, locul aparține Kumantang-ului.
Armata învinsă a generalului Cheng Kay Chen.
Cum vei introduce marfa în State?
Nu trebuie să vă faceți griji.
Pentru cine lucrezi?
Nici pentru asta nu trebuie să vă faceți griji.
- Cine ești de fapt? - Frank Lucas, după cum scrie pe pașaport.
- Mă refer pe cine reprezinți? - Pe mine.
Crezi că poți introduce 100 kg de heroină
în Statele Unite când tu nu lucrezi pentru nimeni.
- Va permite cineva asta? - Exact.
Cred că e nebun.
După această primă tranzacție, dacă nu te omoară
alți importatori din State, ce vei face?
Voi lua și mai mult, vă garantez asta.
Și dacă e în regulă cu dvs, n-aș mai vrea să fie nevoie să trec tot timpul pe aici.
Bineînțeles.
Omul meu.
Cu 50.000 îi vei putea plăti pe ei, pilotul și pe cei de dincolo.
Dă-le 100.000.
- 50.000 sunt suficienți. - Dă-le 100.000, dă-le toată geanta.
Asta e tot ce am. Dacă marfa nu ajunge din orice motiv...
Rude sau nu, sunt o persoană ocupată,
nu am timp să mă duc pe la înmormântări.
Te voi anunța când a plecat transportul.
Omul meu.
La naiba.
- Richie? - Da.
M-a făcut unul, nu știu cum, dar a făcut-o.
A vrut să-și scoată pistolul și am tras.
Sunt 100 de persoane care au auzit împușcătura, trebuie să mă ajuți.
Unde ești Javi?
Asta e problema.
Am un 10.13.
Recepționat. Unde e problema?
Turnul 2...
Canton Vest, la periferie.
Te rog, identifică-te.
Detectiv Richie Roberts.
Negativ, nu avem nicio unitate disponibilă în acea zonă.
Pe naiba.
Te rog, mai încearcă o dată, voi avea nevoie de ajutoare.
Detectiv Roberts, nu avem unități disponibile acolo.
Tu cine ești, nenorocitule?
Fiți calmi, bine? O să văd ce s-a întâmplat.
Richie...
Unde sunt ajutoarele? Nu ai ajutoare?
Bandajează-l la gât.
- Richie, e mort. - Știu că e mort.
Bandajează-i gâtul, curăță-l, așează-l acolo și deschide-i ochii.
Haide, să mergem.
Bine, să-l curățăm.
Dă-mi arma ta.
- Ai legitimația? - Da.
Sunteți gata? Fiți calmi și veniți după mine.
- Ești bine? - Da.
E bine, îl vom duce la spital.
E în regulă.
Îl ducem la spital.
Mersi, omule.
La naiba, a vrut să tragă în mine.
Îți vine să crezi, să tragă într-un polițist?
A trebuit s-o fac, să-l omor eu sau să fiu omorât.
E o lume nebună.
- Ce căutai la periferie? - Investigam ceva.
Vorbeam una alta, verificam pe cineva, rezolvam cazul.
Era un dealer, o mizerie de om.
Tipul ăla n-a amenințat cu arma un polițist, Javi, ci un narcoman.
Un narcoman ce încerca să-l jefuiască.
Ce naiba zici?
Ce dracu faci, omule?
- Ce sunt ăștia? - Sunt banii mei.
I-am câștigat, sunt ai mei. I-am câștigat cinstit.
L-ai omorât pe tipul ăla.
L-ai ucis, l-ai jefuit și m-ai chemat pe mine să te scap,
iar asta mă face complice.
Scriem în raport cum ți-am zis eu că s-a întâmplat și așa rămâne.
Nu pot să fac asta.
Sunt ca un lepros pentru că te-am ascultat pe tine
și am înapoiat un milion de dolari.
Nimeni nu mai vrea să lucreze cu mine după asta.
Nu pot să mă las, Richie.
E simplu, scrie raportul.
Rămâne totul între noi, între parteneri.
Nu pot să fac asta.
Oprește!
Deschideți portbagajul.
Plecați din Vietnam!
Războiul din Vietnam trebuie să se termine,
iar cea mai bună modalitate e ca SUA să se retragă imediat.
Cum stăm?
În mod normal, am putea să facem o puritate cam de 25-45%.
Nu există niciun fel de aditivi, niciun diluant. E 100% pură.
- Ia-o cu tine. - Mersi, Frank.
Îl iau. Fără obligații, fără împrumuturi, fără nimic. Doar cash.
Minunat.
Nu vreau să vorbim despre problemele tale, Richie, le știu prea bine.
Vorbesc despre meseria de polițist.
Te referi cumva la luarea de bani?
Eu nu fac așa ceva.
Te mai vezi cu prietenii din cartier?
Jucăm baseball în weekend.
Băieți buni? Asta o să dea bine.
Sunt foști colegi de liceu, ce contează?
- Dar Joseph Sadano? - Ce-i cu el?
Încerc să elucidez spusele soției tale. Dacă ceva nu e adevărat, spune-mi.
Da, e unul dintre ele.
- E și nașul fiului tău? - Da.
Cu siguranță și-o trage cu ea.
Chiar îți pasă de asta? Sau nu vrei să se termine niciodată?
Știi că e o cameră de interogatoriu la etajul doi?
- Așa credeam și eu. - Ne putem relaxa acolo.
Toată lumea în picioare.
Trage-mi-o ca un polițist, nu ca un avocat.
Nu răspunde.
Da.
- Richie Roberts. - Noah?
- Richie Roberts. - Detectiv Noah Rowley.
- El e? - Da.
Nu e un mod prea frumos să ajungi acasă.
Așa a fost mereu. Sunt norocos dacă ajung acasă până la miezul nopții.
N-am mai văzut așa ceva.
Trebuie să semnez ceva?
Da, imediat.
- O să iau asta cu mine. - Bine.
Inamicul public numărul unu al Americii sunt drogurile.
Pentru a câștiga în fața acestui dușman,
trebuie să apelăm la noi metode de a ne apăra.
Autoritățile federale și-au anunțat intenția de a înființa
noi birouri antidrog în Washington, New York, Los Angeles...
Fără ajutorul telefonului un detectiv nu poate face prea multe.
Știi de ce nu-l am.
Nu contează, ai făcut ce trebuia făcut.
Cel mai minunat oraș din lume se transformă într-o adevărată cloacă.
Toată lumea fură, vinde droguri.
Uită-te la tine, nu mai poți lucra pentru că ți-ai făcut meseria.
Vestea bună e că nu ești singurul polițist cinstit din oraș.
Biroul antidrog din Washington nu e doar o instituție de fațadă.
Sunt sinceri. Știu asta pentru că vor să preluăm noi controlul,
iar tu vreau să conduci divizia de aici.
Dacă e o instituție federală, în fața cui răspund, a oficiului poștal?
Răspunzi în fața mea și a procurorului districtual, atât.
Nu va mai trebui să calci într-o secție de poliție, poți lucra acasă,
îți alegi echipa ta, oameni în care ai încredere.
- Huey. - Huey, cum mai merge?
- Cine e? - Cine crezi că e, băiete?
- Sunt Frank. - Care Frank.
- Fratele tău Frank. - Frank?
Exact.
- Melvin, unde e mama? - Poftim?
E Frank la telefon.
Mamă, e Frank la telefon!
- Ce? - E Frank la telefon!
Așteaptă. Dumnezeule.
Când? Despre ce vorbești?
O să mai dau un telefon la 6. Vreau să aduni pe toată lumea.
Bine.
Frank, mă bucur să te văd. Ce mai faci?
Dumnezeule.
Băiatul meu, mă bucur să te văd.
Ai o proprietate grozavă.
- A cui e casa aia? - E casa ta, mamă.
- A mea? - Da, a ta.
Și a mai cui?
Aia e camera mea.
Vreau să vă spun cât de bucuroasă sunt
că pot să-mi văd toți copiii la aceeași masă.
Să aveți poftă.
La felul în care mănânci sper că ai o slujbă.
Băiatul ăsta e gata de Major League.
- Nu-i așa? - Da, tată.
Poate după cină mergem să-l vedem puțin la treabă.
N-o să poți prinde.
Poate arunca cu 150 km/h.
Dar tu poți prinde?
O să prindă iarba, de pe la 5 ani nu-mi mai face față.
Asta e camera ta.
E minunată.
- Cum ai făcut... - La comandă.
Din amintiri.
- Aveai doar 5 ani atunci. - Exact.
- Cum ai putut? - Cum aș putea să uit, mamă?
E perfectă. Totul e perfect.
Nu pot să-ți spun cât de mult te iubesc.
Și eu te iubesc.
E în regulă.
Ambii băieți sunt extrem de pricepuți, corecți și neînfricați.
Sunt nebuni, exact ca tine.
Unde sunt?
Jones e cel cu blonda aia de acolo.
N-am văzut persoană mai pricepută pe străzi ca el.
Știe cum merge cu drogurile, însă nu ia.
Are coloană.
Iar cel dintre grasele alea două e Abruzzo.
Adoră fundurile mari.
E un adevărat mops.
Nu te poți pune cu el, e temperamental.
Poți avea încredere în el cu orice.
Lucrăm împreună. Dacă mă vrei pe mine, trebuie să-i iei și pe ei.
Când începem?
Omul pentru care am lucrat a deținut una dintre
cele mai mari companii din SUA timp de peste 15 ani.
Timp de 15 ani, 8 luni și 9 zile, am fost alături de el.
Am lucrat pentru el, l-am apărat, am învățat de la el.
Bumpy era bogat, chiar și într-o lume a albilor, însă nu era înstărit.
Credea că are deține propria companie, însă doar se ocupa de ea.
Albii o dețineau și l-au deținut și pe el.
Eu sunt propriu meu stăpân.
- Bună. - Bună, iubito.
Asta pentru că am propria companie, iar compania mea vinde un produs
mai bun ca al concurenței, la un preț mai mic decât al concurenței.
Ce vindem aici, Frank?
Ce mai faci, Red?
Ăștia sunt frații mei din Carolina de Nord.
- Băieți, ea e Redtop. - Bună.
Iar ele sunt fetele.
Ce-i băieți, n-ați mai văzut o păsărică până acum?
Cel mai important lucru într-o afacere e onestitatea, integritatea, munca.
Familia. Nu trebuie să uităm de unde am plecat.
Mulțumesc, Charlotte.
Vedeți voi, sunteți ceea ce sunteți în lumea asta.
Adică una din două.
Ori sunteți cineva...
Ori sunteți un nimeni. Mă întorc imediat.
Am nevoie de astea proaspete, pentru că
s-ar putea să mă întorc aici după tine și să știi din ce cauză.
- Tango! - Să nu uiți asta!
Da, domnule. V-am auzit.
Nu trebuie să vă întoarceți. Nu vor mai fi probleme.
Dar tu, Frank, ai nevoie de ceva?
Unde-mi sunt banii?
Trebuia să faci frumos pachetul și să-mi aduci banii.
Uite un borcan chiar aici. Douăzeci la sută, acum ai borcanul.
Exact.
Cară-te dracu' de-aici.
Ce-o să faci? Ce dracu' o să faci, Frank?
Ce faci? O să mă împuști pe mine? În fața tuturor?
Haide!
La dracu'.
Poftim. Douăzeci la sută.
Deci ce ziceam?
ALBASTRU MAGIC.
Aceasta e nou înființata Brigadă Antidrog din Essex.
Scopul nostru e să facem arestări importante, fără oameni de pe stradă.
Îi căutăm pe furnizori și pe distribuitori.
Heroină, cocaină, amfetamine,
fără iarbă sub 500 de kilograme, fără cocaină sub 40 de kilograme.
Orice altă cantitate mai mică de atât înseamnă pierdere de timp.
O să ne ocupăm de livrările cele mari, de sumele mari și de tentațiile uriașe.
Am auzit o poveste despre tine.
Că ai găsit un milion de dolari în bancnote nemarcate și ai înapoiat toți banii.
Așa e?
Da, așa e. Are cineva ceva împotrivă?
Și eu la fel. Mă gândesc la asta în fiecare zi.
Ar trebui să fiu în sudul Floridei pe o bărcuță la pescuit.
- Amândoi. - Dar nu am făcut-o, așa că...
iată-mă și...
... o să căutăm să mai producem și alte șocuri.
- Ești în regulă? - Bingo.
- Vezi asta, Richie? - Da.
Marfa asta e una obișnuită.
Dar Albastrul Magic e de două ori mai puternic.
E cel mai pur drog pe care l-am văzut vreodată pe străzi.
E destul de puternic încât să poată fi fumat.
Și asta e pentru copiii ăia albi din suburbii cărora le este frică de ace.
Plătesc zece dolari pe așa ceva.
Și e peste tot. Chiar e la toate colțurile de stradă.
Și cum e posibil așa ceva?
Cine-și permite să vândă droguri de două ori mai bune la jumătate de preț?
Salut, omule! Frank, scumpete, ce mă bucur să te văd!
- E totul în regulă? - Tocmai s-au întors...
Bine așa, bine așa, bine așa. Minunat!
Poftim! Ia de-aici!
Cine e acolo?
Așa! Așa!
Doamnelor și domnilor,
Bombardierul Negru,
campionul,
domnul Joe Louis.
Cine-i aia care e cu Joe?
- Miss Puerto Rico. - Puerto Rico?
- E o regină a frumuseții? - E o adevărată regină a frumuseții.
Puteți să ne scuzați pentru un minut, vă rog?
- Da, sigur, Frank. - Da, domnule.
Mulțumesc.
Ce s-a întâmplat, omule?
- De ce rânjești? - Nu știu.
- Ce e? - Ce e ce?
- Vino încoace.
- Ce ai tu acolo? - Ce anume, omule? Ce?
- Da, asta! - Asta?
- Cu ce te-ai îmbrăcat? - Un costum foarte, foarte, foarte frumos.
Un costum foarte, foarte, foarte frumos?
- E un costum de clovn, e un costum. - Fii serios, omule.
Cu un semn mare pe el care înseamnă "Arestează-mă!".
Înțelegi? Ești prea zgomotos. Faci prea mult zgomot.
Uită-te la mine. Cel mai zgomotos din cameră
e cel mai slab din cameră, ți-am mai zis asta, da?
Pe cine vrei să imiți? Pe Nicky Barnes de acolo dinăuntru?
Care e problema cu Nicky? Îmi place de Nicky.
N-am nicio problemă cu Nicky.
- Deci îți place de Nicky? - Da.
- Vrei să fii ca Nicky? Super-tare? - N-am zis asta.
Vrei să lucrezi toată noaptea?
- Să-mpărțiți celula, poate să-i gătești? - Vrea să vorbească cu tine.
Deci acum vorbești cu el despre mine?
- Nu-i chiar așa. - Despre ce vorbiți?
- Nu-i chiar așa. - Atunci cum e?
Vorbeam și am amintit de tine.
- Eram cu toții la masă. - Despre ce?
Nu știu omule, i-am spus că îți spun.
Știi... băiete...
Știi că dacă nu erai fratele meu, te omoram, știi asta, nu?
Ți-aș fi zburat creierii.
- Nu te purta așa. - Te duc la cumpărături săptămâna asta.
La cumpărături... De-abia aștept.
Hei!
Încă mai îmi ești datoare cu dansul ăla, da?
- Haide. - Frank...
Fii atent acolo.
- Ce mai faci? - Bună.
- Frank Lucas. - Eva Ojendo.
- Încântat de cunoștință, Eva. - Încântată de cunoștință, Frank.
Tu ești Frank, iar ăsta e localul tău.
Așa e, eu sunt Frank, iar ăsta e localul meu.
De ce se numește Smalls? De ce nu Frank's?
Când deții ceva, îi spui cum vrei tu.
- Smalls. - Sau Frank's.
- Frankie Smalls. - Smalls Frankie.
Așa e.
Vrei să-mi dai drumul la mână?
Bine.
- Deja pleci? - Nu, mă duceam la masă.
Bine. Vrei să vină cineva cu tine?
Da?
Toți ăștia ieftini.
Hei, hei, ușurel, ce avem aici?
Te-ai spălat pe mâini? Am o singură amprentă pe aia.
Da.
- Uite aici. - Hei, ce zici de el?
- Cine-i ăla? - Joey Sadano.
Nepotul lui Don Cattano.
Da, da, pune-l acolo sus lângă bătrân.
- Seamănă cu unchiul tău, Abruzzo. - Da, da, dar nu e la fel de chipeș.
- Semănă mai mult cu sora ta. - Sau cu Icepick Paul.
Da, foarte amuzant. Ar trebui să plecați în turneu.
Avem nevoie de Icepick Paul.
Icepick Paul, sigur, da.
- Poftim. - Icepick Paul.
Icepick Paul era un soldat...
Tipul ăla e un soldat, ăsta de aici e un locotenent.
În niciun caz nu sunt polițiști.
Da, o iei la bani mărunți.
Care din voi l-a văzut într-adevăr pe Icepick Paul vânzând droguri?
De fapt, l-am văzut când a fost arestat.
- Păi șobolanu' nu-i la pârnaie. - Cine l-a văzut umblând cu droguri?
- Turnătorul ăla de Ricky ne-a spus. - Da!
E mort naibii! De vreo patru săptămâni.
- Hei, hei! - E mort.
Bine, atunci putem să-l dăm jos de pe tablă.
Nu cred că avem vreo dovadă solidă despre cineva de pe tabla aia.
Ce tot zici acolo Richie? Aici sunt săptămâni întregi de muncă.
Eu zic să dați jos totul. Trebuie s-o luăm de la capăt de pe stradă.
E considerabil mai mult decât salariul tău pe un an, Richie.
Dacă o să dispară, n-o să ți-i mai pot da din nou.
- Poftim. - Semnez cu viața pentru tine din nou?
Pentru 20 de mii amărâți?
- Trebuie să fie Albastru Magic, da? - Da, da, o să fie albastru.
Poți să le iei de aici mâine.
- Douăzeci de mii de dolari. - Lasă-i acolo.
- Cum te-ai descurcat? - Bine.
Uite-l că vine.
- El e? - Da.
E rapid.
Richie, se duce în oraș. Ce dracu' facem?
Ne ținem după bani. Asta facem. Ne ținem după bani, da?
- Nu putem intra în oraș. - Ba da, putem.
Sunt douăzeci de mii acolo, da?
- Am înțeles. - Eu răspund de ei și n-am chef să-i pierd.
- Urmărește banii. - E în afara jurisdicției mele.
- Urmărește banii! - Bine, bine!
- Ce se întâmplă? - Gata, hai că oprim.
Lasă-mă să cobor aici.
- Să nu dispari, da? - O să fac o tură prin cartier.
Mișcă-te!
- Frank! Frank! Stai jos! - Ce e?
La mulți ani, domnilor! Ce mai faceți?
Ce naiba e aici?
Hei, ia uite aici.
Ce ai în geantă?
Ridică-te!
Taci dracu' din gură! Ce ți-am zis?
- Pune-te jos! - Gura!
- Cine implora? - Stai jos și taci din gură!
Să nu te miști!
Hei, băieți! Băieți!
Domnilor ofițeri!
Hei, sunt Richie Roberts, din Newark.
Ăia sunt banii mei.
Ce dracu'? Care bani? Care bani?!
Bancnotele... au o dungă secretă. Sunt înregistrate la Procuratura din Essex.
Verificați-le. Toate încep cu CF3500. Uitați-vă.
- Sunt înregistrate. - Credeam c-am dat de vreun bezmetic.
E o greșeală nevinovată. Lăsați-mă să iau banii acum, da?
- De data asta. - Exact.
- Poftim. - Mersi.
Ultima oară când am fost în Jersey, stai să mă gândesc...
Niciodată!
Ce cauți aici neanunțat?
Nu crezi că ai putea s-o pățești dacă faci așa ceva?
Ți-ai primit banii, Richie.
Și să nu mai vii niciodată în orașul ăsta neanunțat.
Dacă vrei să vii să vezi un spectacol de teatru pe Broadway,
mai întâi să dai un telefon să vezi dacă sunt de acord.
Nicio problemă.
- Du-te și bate și tu mingea. - Faine costume, băieți.
Aia e mașina ta? E o mașină al naibii de grozavă.
Călătorie plăcută înapoi spre Jersey.
În regulă.
Hai că trebuie să-mi beau ceaiul. Hai să mergem odată.
Asta e tatăl tău?
E Martin Luther King.
- Nu te cred. - Ba da. El e Martin Luther King.
- Știi tu, "Am un vis"... - Desigur.
Nu, doar a fost la fel de important ca Martin Luther King.
- Pentru mine. - Ce-a făcut?
A făcut multe lucruri. A fost... prieten.
A ajutat New York-ul, New York-ul l-a ajutat pe el.
A fost șeful meu, învățătorul meu.
Ce te-a învățat?
M-a învățat o mulțime de lucruri.
El m-a învățat cum să nu mă grăbesc.
M-a învățat că dacă vreau să fac ceva, să o fac cu mare grijă, cu dragoste.
Altceva?
M-a învățat să fiu un domn.
- Asta ești? - Asta încerc să fiu.
Vino încoace. Vino și stai lângă mine.
Uită-te la mine.
Am vreo cinci apartamente în Manhattan.
Am apartamente pe toată Coasta de Est.
Te-aș fi putut duce în oricare din ele, dar n-am făcut-o.
- Te-am adus aici - Frank, te căutam, băiete.
Pentru că voiam să faci cunoștință cu mama mea.
Ce mai faci, mamă?
- Ea e? - Eva, ea e mama mea.
Sărut mâna, Eva.
Mă bucur să vă cunosc.
- E frumoasă! - Serios?
Uită-te la ea, Frank.
E un înger coborât din Rai.
Mulțumesc.
Domnule Roberts, am venit pentru întâlnire.
Am plecat.
- 'Neața. - 'Neața.
Scuze. Întâlnirea noastră?
Protecția Copilului.
Ți-a menționat numele, totuși.
- Însoțitoarea de zbor? - Nu, nu ea.
Doamna de la Protecția Copilului. Ți-a menționat numele,
imediat după ce m-a întrebat dacă sunt asociat cu vreun infractor.
Bun, hai!
- Da, vrei să vezi asta? - Hai! Hai!
Salut, băieți!
Joey! Hei, Joey!
Duceți-vă la piscină. Hai.
Mai repede.
De unde știe ea numele meu?
De la Laurie.
S-a întâlnit destul de des cu ea în ultima vreme.
Des.
Când m-ai rugat să fiu nașul băiatului tău, am luat-o foarte în serios.
Știu. Știu, și îți sunt recunoscător.
- Serios. - Am spus că-mi asum responsabilitatea,
să am grijă de fiul tău dacă, Doamne ferește, pățești tu ceva.
A spus niște lucruri la Protecția Copilului care mă fac să arăt foarte prost, da?
Știi?
Că stau până la nu știu ce ore noaptea, că duc o viață destrăbălată, cu femei...
Cu vechi prieteni ca mine.
Vechi prieteni ca tine, da.
Unchiule Joey, uită-te la mine, da?
Bine, înțeleg.
Dacă mă întreabă, o să le zic ce vrei tu să le zic.
- O să mint pentru tine. - Nu. Nu minți. Nu trebuie să minți.
Numai...
... să omiți anumite detalii.
Sigur. În regulă.
Știi, mai era ceva ce voiam să te întreb.
- Altceva. - Nu trebuie să răspunzi dacă nu vrei.
Albastru Magic, îți spune ceva?
E o mare mizerie de la niște tipi care nu mai au de lucru, asta e tot.
Ce, oamenii tăi?
Oamenii ăștia...
Te-ai gândit ai cui sunt?
Sunt niște tipi din sud, eu atât am auzit.
Cubanezi?
Nu știu.
Nu sunt mexicani?
Nu știu.
Vrei să zici că sunt din America de Sud?
Nu știu.
Pot să-ți zic doar că oricine ar fi, dau peste cap ordinea firească a lucrurilor.
Asta e tot.
- Care-i treaba? - Omule. Cum stăm?
Baza Armatei S.U.A. Bien Hoa - Vietnam
Fort Bragg - Carolina de Nord
Queens
Bergen County, New Jersey
Brooklyn
Cartierul Bronx
Bună, aș vrea să faci cunoștință cu Mike Sobota.
- Ce mai faceți, domnule Sobota? - Ce mai faci?
- Ce vreți să vă aduc? - Ce zici de un stângaci?
Din câte-mi spune Charlie, e vorba de nepotul tău.
- Wisdom? - Yankee!
Yankee! Da, da! Hei, Steve!
- Steve, vino-ncoace. - Scuzați-mă, doamnelor.
Băiatul ăsta e bun, da?
Să-l luați la Yankees, pentru că ești destul de bun, nu-i așa?
Sunt un Lucas. Destul de bun într-o zi proastă.
Destul de bun într-o zi proastă,
așa că vezi să nu fie o zi proastă, să fie una bună, ai înțeles?
Atenție, fetelor! Scuzați-mă! Poliția!
Te bag la răcoare, Jimmy!
Nu poți să mă arestezi pentru așa ceva.
Am permis pentru aia, nenorocitule.
Deci ai permis pentru arma aia?
Scuză-mă, da?
La dracu'! Așa! Da!
Trebuie să te arestez pentru așa ceva. Marfa aia e prea bună ca să fie pe străzi.
Nu trebuie să arestezi pe nimeni.
Mă mituiești acuma? Mă mituiești pe mine?
Uitați ce! Vă arestez pe toți! Sunteți cu toții arestați! Tu primul!
Scuză-mă!
Fundu' sus, scumpete!
Hei, ce faci?
Haide, întoarce-te! Ce naiba e cu tine, omule?
- Te-am întrebat ce naiba a fost aia? - Ce anume?
- Ce-am făcut, omule? - Ce naiba e cu tine?
Care e problema ta?
Rahat! La dracu'!
Doar l-am împușcat în picior, ce naiba.
Să te ia naiba, Jimmy!
Ridică-te!
Toată lumea afară! Ieșiți afară!
Haide, Frank, a fost un accident.
- N-a fost niciun accident. - Ia spune-mi.
N-a simțit nimic pentru că e drogat tot timpul.
E șoferul tău, scapă de el.
Haide, omule, e vărul tău!
E un nimic pentru mine! Nu înseamnă nimic pentru mine!
Și ce să facă? Să se întoarcă acasă?
Nu dau doi bani pe ce face.
Trimite-l dracu' acasă!
Hei, hei, hei! Nu-l freca! Tamponează-l!
Ai înțeles? Ăsta e covor de 25.000 de dolari.
Se tamponează! Nu se freacă! Toarnă niște apă minerală pe el.
- Uite. O să vorbesc cu el. - Sclavii dracu'. Ascultați!
De acum încolo nu mai vorbește nimeni cu mine în mod direct, ați înțeles?
Dacă aveți probleme cu mine, vorbiți cu Huey.
Huey, tu vorbești cu mine, ai înțeles?
Bine.
La naiba, niciodată la telefon. Ai înțeles?
- Am înțeles. - Bun!
Acum dă-ți dracu' jos ochelarii ăia de soare.
- Dă-ți dracu' jos ochelarii de soare! - La naiba, omule!
Sclavii dracu'.
Tot locul ăsta a fost importat.
Cărămidă cu cărămidă.
Cine?
E rândul tău.
Poftiți.
Trage!
Vino, Eva.
Sunt sigură că ești nerăbdătoare să vezi și restul casei.
Da, desigur. Scuzați-mă.
Mulțumesc pentru minunatul prânz. A fost delicios.
Ce părere ai de monopol?
Te referi la joc sau...
Nu, mă gândesc că monopolul e declarat ilegal într-o țară, Frank,
pentru ca nimeni nu să fie la concurență cu altcineva.
Nimeni nu vrea să se întreacă cu altcineva.
Nu când există monopol.
Îi lași pe fermierii de lapte să facă asta.
Cu siguranță ar da faliment mâine, nu?
Încearcă și ei să trăiască cumva.
Sigur că ai dreptate. Adică...
Toată lumea are dreptate, doar suntem în America.
Doar că n-o putem face pe cheltuiala nerezonabilă a altora,
pentru că devine neamerican.
De asta prețul pe care-l plătim pentru litrul ăla de lapte
n-ar putea reprezenta niciodată adevăratul cost de producție,
pentru că trebuie să fii controlat, calculat.
- Trebuie să fii corect. - Trebuie să fii controlat de cine?
Eu am spus un preț care cred eu că e corect.
- Nu cred că e corect. - Nu?
- Nu cred că e corect. - Eu cred că e corect.
Adică, știu că ai clienți fericiți, Frank. Ca niște drogați amărâți ce sunt.
Lasă-mă să înființez o fermă de lactate aici, Frank.
Te gândești la noi? Te gândești la ei?
- La fermierii de lapte? - Da.
Mă gândesc și eu la ei, Dominic, la fel de mult pe cât s-au gândit ei la mine.
Mă gândeam cu voce tare, știi...
dacă ai lua inventarul cuiva, Frank...
... și l-ai vinde angro.
Ia loc.
Am putea să ne implicăm Am putea face niște distribuție.
Nu știu, am o situație destul de bună, Dominic.
Am bulevardele de la 110 până la 155, de la un râu la celălalt, sunt chiar bine.
Asta e mai mult o afacere de familie pe lângă ce am eu în minte.
E ca și cum am compara o străduță cu alta.
Eu vorbesc despre L.A., Chicago, Detroit, Las vegas.
E o chestie la nivel național.
Iți voi garanta siguranța.
Nu vrei asta?
O să ai nevoie de asta.
Nu știu cum mă vezi pe mine. Eu sunt un fel de om al Renașterii, Frank.
Oamenii cu care am de-a face zilnic nu sunt niște oameni luminați, Frank.
Dacă le vorbesc despre drepturile civile, ei habar nu au, știi?
Nu sunt deschiși la proverbe.
Nu la modul în care se fac lucrurile și cine le face.
Eu vorbesc cu ei și astfel nu mai rămâne loc pentru neînțelegeri.
Și la asta mă refer.
O siguranță bună.
Da.
Plătești 70.000-80.000 pe kilogram?
Și eu sunt un om al Renașterii.
Mă gândesc la 50.000.
De ce ai încredere în oamenii ăștia?
Și modul lacom în care se uitau la tine...
Se uită la mine de parcă aș fi Moș Crăciun.
Se uită la noi de parcă am fi niște slugi.
Lucrează pentru mine acum.
Vă prezic că atunci când îl voi întâlni pe Fraiser al vostru,
va fi un meci ca între un bun amator și un adevărat profesionist.
O să fie ca un meci de la Olimpiadă...
Va câștiga Ali în repriza a treia
8 martie, 1971.
Iată-ne la Madison Square Garden pentru lupta secolului.
Așa cum ar spune oricine, e o realitate.
Se strâng mâinile și desigur, sunt și femei extrem de frumoase.
Dar în spatele acestor zâmbete și strângeri de mână
se poate simți atmosfera încărcată.
E aproape insuportabil.
Toată lumea care reprezintă ceva e aici.
Cum ar fi Sinatra, cum ar fi Graziano, David Ross și Diane Caroll
și Woody Allen cu Diane Keaton, celebritățile vin cu nemiluita.
Modul în care a pozat pe coperta revistei Life, revista Time...
Nu te uiți la meci, Bob?
Nu-mi prea place boxul.
Asta nu e box, puștiule.
E politică.
- Am și eu ceva pentru tine. - Da?
Paltonul? Pentru mine?
Îți place?
Paltonul? Da, da. E frumos.
- Ce părere ai? - Da.
- Ești sigur? - Da.
Haide, vino încoace!
Ce mai faci, Frank?
Și acum, doamnelor și domnilor, urmează marele meci al serii.
Și nu e doar un spectacol, oameni buni, pentru că toată lumea e aici în seara asta.
Doamnelor și domnilor,
Ali!
15 runde pentru necontestatul,
pretendentul titlului mondial la categoria grea.
Din Louisville, Kentucky, poarta pantaloni roșii...
Joe, el e Frank Lucas.
... cântărește 98 de kilograme, iată-l, Muhammad Ali!
Din Philadelphia, Pennsylvania, poarta pantaloni verzi...
Cine-i ăla?
Cum dracu' s-a apropiat așa tare de ring?
... campionul mondial la categoria grea, Joe Fraiser!
Frank, o să stai cu pălăria aia pe cap toată noaptea?
- O să pierd meciul. - Tu ai plătit pentru ea.
Joe, aici!
Tipul ăsta e un furnizor sau un pește.
Biletele lui erau fenomenale.
Avea locuri mai bune și decât Dominic Cattano.
Joe Louis a dat mâna cu el. Cine dracu' e tipu' ăsta?
Ce-i asta?
Asta e chitanța de la limuzină. Verifică la firma de închirieri.
Stați pe loc, domnule Lucas, chiar acolo, foarte bine.
E cea mai frumoasă mireasă pe care am văzut-o vreodată.
Ea e raza mea de soare, domnule Williams.
Îmi doresc să fi apucat și Bumpy să o vadă
Fă o poză.
Vino încoace, scumpule.
- Ce se întâmplă? - Stai jos.
Felicitări, Frank.
Detectiv...
Ești sigur c-ai făcut ceea ce trebuia?
Adică, e o fată frumoasă și toate alea...
- Să nu mă înțelegi greșit. - Hei, hei, ascultă.
Înainte să mai spui ceva despre mine sau despre soția mea,
înțelege că asta e cea mai importantă zi a vieții mele, domnule detectiv.
Înțeleg, înțeleg.
Știi, dacă un om care poartă o haină din blană de cincila de 50.000 de dolari
și nu mi-a făcut niciodată cinste cu o ceașcă de cafea, ceva e în neregulă.
Îți plătești facturile, Frank?
- Habar n-am despre ce vorbești. - Am întrebat dacă-ți plătești facturile.
Dacă noi doi împărțim aceeași zonă,
poate ar trebui să vorbești cu șeful poliției.
Care-i partea mea, pentru că nici măcar nu mă cunoști.
- Poate că sunt special. - Chiar ești special.
Vezi asta? Unitatea Specială de Investigații.
Specială...
Te-ai prins?
Zece mii în prima zi a fiecărei luni, trimite-i chiar aici.
- Ai terminat? - Da, sigur că da.
Să nu-ți uiți cartea de vizită. Lună de miere plăcută!
Să mergem.
Numele lui e Frank Lucas.
E originar din Greenville, Carolina de Nord.
A fost arestat de mai multe ori acum câțiva ani pentru...
... practicarea jocurilor de noroc și port de armă fără permis.
Timp de 15 ani a fost șoferul lui Bumpy Johnson,
gardă de corp și recuperator.
A fost alături de el când a murit.
Are cinci frați.
El e cel mai în vârstă.
Și are mulți veri.
Cu toții trăiesc aici acum, răspândiți în cele 5 zone ale New Jersey-ului.
Frații sunt Dexter.
- Cu ce vă pot ajuta, domnule? - E casier la o curățătorie.
Am venit să-mi iau haina.
Așa...
Melvin are în Queens o afacere cu mobilă la comandă și uși de incendiu.
- Asta de aici? - Chiar acolo.
Terrence are un magazin de feronerie în Newark.
Turner are un magazin de cauciucuri în Bronx,
iar Huey Lucas are un atelier de dezmembrări în Bergen County.
Este vreun șef pe-aici?
- Ăsta e prețul meu. - Atunci mă duc în altă parte. Da?
Afacerile astea sunt punctele de distribuție
și colectare pentru drogurile, respectiv banii lui Frank.
Tot ce e legat de viața lui Frank pare nepretențios, sărăcăcios și legal.
Începe devreme. Se trezește la cinci dimineața.
Servește micul dejun la un local în Holland, de obicei de unul singur.
Apoi își începe treaba.
Se întâlnește cu contabilul, apoi cu avocatul său.
Seara de obicei stă acasă.
Și dacă iese, se duce la unul din cele două cluburi ale lui,
sau la unul din restaurante când e fără soție.
Se întâlnește cu jucători bogați,
prieteni, muzicieni, niciodată cu infractori.
Duminică o duce pe mama lui la biserică.
Apoi se duce cu mașina și schimbă florile de pe mormântul lui Bumpy,
în fiecare duminică, orice s-ar întâmpla.
Nu duce viață tipică a unui traficant de stupefiante, Richard.
Nu.
Nici viață lui Bumpy Johnson nu era una tipică.
Și a condus cartierul anii buni.
Deci vrei să zici că Frank Lucas l-a înlocuit pe Bumpy Johnson.
- Da. - Șoferul lui?
- Da. - Ceva e cam tras de păr.
Ce e, Frank, ce e? E vorba de tot ceea ce face.
Împarte curcani.
Face exact la fel cum ar fi făcut și Bumpy.
Și pe cine ar fi fost cel mai probabil să învețe Bumpy?
Pe tipul pe care-l vede în fiecare zi.
E ca o familie siciliană.
Și-a structurat organizația să-l protejeze în același fel.
Și dacă a stat alături de Bumpy atâta timp, a stat foarte mult printre italieni,
în mod sigur în deajuns de mult ca să învețe măcar atât.
Dar uitați care e chestia.
Eu nu cred că pe Frank Lucas îl vrem noi.
Noi îl vrem pe cel pentru care lucrează Frank Lucas.
E cel care aduce de fapt heroină în oraș.
Bine.
Deci ce ai împotriva lui care să reziste la tribunal?
Pentru că asta nu-i de-ajuns.
Fără heroină, fără informatori, nu ajunge nimeni la închisoare.
Am înțeles, domnule.
Și nu cred că o să facem rost de informatori,
cel puțin nu din interiorul familiei.
Doar dacă nu da norocul peste noi.
În regulă.
Bun, hai să ne luăm cu toții de mână.
Doamne, îți mulțumim pentru această mâncare
pe care urmează să o primim pentru a ne hrăni corpul.
Să ne hrănim sufletele cu grație divină,
în numele lui Iisus și cu binecuvântarea Lui.
- Amin. - Amin!
E în regulă.
Haide.
E în regulă.
Ai face bine să-ți revii în formă, bătrâne.
Hai, uriașule, aruncă mingea.
Pregătește-te, moșule. Așa!
Hai, acuma.
O să te pun cu fundul în iarbă, unchiule Melvin.
Ai grijă cum vorbești, băiete. Aruncă mingea.
La naiba, unchiule Melvin, sunt aruncător, nu jucător de câmp.
Steve! Steve, vino încoace.
Hai stai jos.
Unchiule Frank, ce s-a întâmplat?
- Ce mai faci? - Foarte bine.
- Vrei ceva de băut? - Nu mă ating de băutură.
Verificam și eu.
De ce n-ai apărut la întâlnirea aia, Steve?
Făcusem un aranjament cu cei de la Yankees și Billy Martin.
De ce nu te-ai mai dus?
Nu mă minți.
Nu vreau să mai joc baseball.
- M-am hotărât. - Cum adică te-ai hotărât?
Ce-ai hotărât?
- Nu e ceea ce vreau. - Cum adică?
Joci încă de mic copil, ești gata să treci la profesioniști...
Frank! Ai o problemă, omule.
Ce vrei?
Tu ce ai, unchiule Frank?
Vreau să fiu ca tine.
Omul meu!
- Perfect, Frank. - Ce mai faci, Nicky?
E grozav. Bine ai venit.
- Trebuie să vorbim. - Bun. Vino-ncoa.
Da, toată lumea e bine, Nick. Toată lumea e fericită...
Charlie, Bas, italienii, știi, Joey Louis, toți în afară de tine.
Nu înțeleg de ce trebuie să iei ceva care e perfect și să-l strici.
Vezi tu, numele de marcă înseamnă ceva. Mă înțelegi?
Tăceți dracu' din gură!
Gata, Frank, îmi pare rău pentru prostiile alea.
Albastru Magic, ăsta e un nume de marcă.
La fel ca Pepsi și ăsta e un nume de marcă.
Stau în spatele lui, îl garantez.
Ei știu asta, chiar dacă nu mă cunosc pe mine mai mult
decât pe președintele de la General Motors.
Ce dracu' vrei să zici, Frank?
Vreau să zic că atunci când tu îmi subțiezi dozele cu 1, 2, 3, 4, 5 procente
și îi spui tot Albastru Magic înseamnă încălcarea unui brevet, înțelegi ce zic?
Cu tot respectul Frank, dacă eu cumpăr ceva, dețin acel ceva.
Nu, nu-i adevărat. Nu-i adevărat deloc.
Dacă îmi cumpăr o mașină și vreau s-o vopsesc, o vopsesc.
Da, dar nu ești nevoit. Asta vreau să-ți zic.
Nu e nevoie. E deja destul de bună așa cum e.
Poți face destui bani de pe urma lui așa cum e, doar spunându-i Albastru Magic.
Orice e mai mult de atât, înseamnă lăcomie, băiete.
Ce vrei de la mine, Frank? Vrei să-i schimb numele?
Va trebui să insist să-i schimbi numele.
E în regulă din partea mea, Frank. O să-i zic Roșu Magic.
- Chiar dacă nu sună la fel de bine. - Nu-mi pasă cum îi zici.
Fă-i ce vrei, nenorocitule și spune-i Rahatu' Albastru Închis, înțelegi?
Nu-mi pasă, numai să nu te mai prind că faci așa ceva din nou.
Să mă prinzi pe mine?
Încălcând un brevet?
Nu-mi plac cuvintele astea la fel de mult ca "te rog".
"Mulțumesc", "îmi pare rău că te deranjez, Nicky",
astea sunt cuvinte mai bune pe care
le-ai putea folosi când vii în clubul meu fără invitație.
M-ai auzit?
Omul meu.
La naiba! Ăia-s de la poliție?
E în regulă. Ce naiba o să facă, o să ne dea amendă?
Avem marfă în mașină, nu?
- Poftim? - O parte e în portbagaj.
- Ce mai faci, Frank? - Bine. Ce mai faci, detectivule?
Cum ți-ai petrecut Ziua Recunoștinței?
De fapt, nu chiar așa de bine. Te rog să ieși din mașină.
- Hai, dă-mi cheile alea. - Unde e Shelby-ul?
Shelby-ul nu mai e, Frank.
- Nu mai ai Shelby-ul? - Rămâi pe loc.
Da, domnule. Aici stau.
Voi vedeți ce văd și eu aici?
Hei, aia e gașca lui Trupo.
- El e? - Da.
Ce nenorocit.
- Ia vino un pic, Frank. - Da.
Ce facem în legătură cu asta?
Nu facem nimic. Închizi geanta la loc, o arunci înapoi în portbagaj,
mergem cu toții acasă, mâncăm niște plăcintă cu dovleac
și servim niște cidru de mere cald.
Bine. Am eu o idee mai bună.
Sau ai prefera să vă arunc pe tine și pe fratele tău în râu?
Sau ai prefera să-ți explodeze casa data viitoare?
- Mi-a plăcut la nebunie mașina aia. - Știu.
- Ce face? - S-au potolit.
Cineva primește bani pentru fondul de binefacere.
I-am prins.
- Îmi pare rău, Frank. - Hai, urcă-n mașină.
Bun. Să mă suni înapoi.
Nu pot să aflu nimic nici de la Emigrări, Fisc, FBI, de la nimeni.
Pentru că toți cred că iei bani, iar tu crezi asta despre ei.
Știi, nu cred că ei vor ca asta să se oprească.
Sunt implicați prea mulți oameni,
judecători, avocați, polițiști, politicieni,
paznici de închisoare, ofițeri de cauțiune.
Dacă nu mai aduce droguri în țară,
vreo sută de mii de oameni o să rămână fără serviciu.
Ce dracu' e un cuptor cu microunde?
E o forță științifică, la fel ca energia atomică.
- Da? - Da.
Rearanjează moleculele.
- Din ce? - Din floricele de porumb.
Haide, bagă-ți și capul.
Pot să-ți fac rost de unul.
Nou-nouț, la fel ca asta.
- Ți-l aduc la ușă. - Nu, mersi.
- Hei, unde e asta? - În Aspen, iarna trecută.
Ne-am distrat de minune. Știi pe cine am întâlnit?
Pe cine?
Pe Burt Reynolds.
- Da? - Da.
- Serios? - Nu glumesc.
Foarte multă lume de la Hollywood se duce acolo.
Cumpără totul din zona aia.
- Ăsta e locul tău? - Dacă se poate spune așa.
Pârtie de ski, cinci dormitoare, saună, totul.
Am fost oaspeți.
E casa ta.
E ceva ce putem face.
Trebuie să-l lași în pace pe mahăr.
Știi la cine mă refer.
Dacă nu raportez ceea ce ai spus, pot avea multe belele.
Dacă raportez, problemele devin ale tale.
Atunci sper că n-o să faci asta.
Richie, haide, nu te înregistrez.
De unde știi? Pentru că suntem prieteni.
- Și-ți spun, asta e o ofertă reală... - De la cine? De a unchiul tău?
De ce-ai face așa ceva?
- De ce-ai risca prietenia noastră? - Pentru că...
Îmi pasă de ceea ce ți s-ar putea întâmpla.
Nu trebuia să fi făcut asta.
Am fost nevoit. N-am avut de ales.
Și nici tu nu ai, Richie!
Nu ai de ales! Lasă-l pe Frank Lucas în pace.
Frank Lucas?
Da.
Spune-i Mariei c-a trebuit să plec. Îmi pare rău.
Să-i spui și de ce.
- Nu trage, nu trage! - Vorbește!
- Tu ești Richard Roberts? - Da, și ce?
Poftim. Îmi pare rău.
Laurie...
Uite, îmi pare rău că nu ți-am oferit niciodată
felul de viață pe care ți l-ai dorit, da?
Îmi pare rău că n-a fost niciodată destul.
Nu mă pedepsi pentru că sunt cinstit.
Nu-l lua pe băiatul meu de lângă mine.
Ce vrei să zici?
Pentru că ești cinstit și n-ai luat bani ca ceilalți polițiști, te-am părăsit?
Nu, tu nu iei bani dintr-un singur motiv.
Ca să-ți cumperi necinstea în legătură cu toate celelalte.
Și asta e mai rău decât să iei niște bani de care nu-i pasă nimănui.
Bani de pe droguri, din pariuri cărora n-o să le ducă nimeni dorul?
Știi, eu aș prefera să-i fi luat și să fii sincer cu mine.
Său nu-i lua, nu-mi pasă. Dar nu mă înșela pe mine.
Nu-ți înșela copilul prin a nu fi niciodată alături de el.
Nu te duce să ți-o pui cu târfele și secretarele și stripteuzele tale.
Numai cât mă uit pot să-mi dau seama că și ea e una din ele.
Tu crezi că o să ajungi în Rai pentru că ești cinstit, dar nu ești.
O să ajungi în același Iad în care ajung
și corupții de polițiști pe care nu-i suporți.
Ridicați-vă în picioare.
Vă rog, luați loc.
Înainte de pronunțare deciziei curții, ați vrea să mai puneți și alte întrebări?
Da, domnule.
Domnule judecător, s-au spus multe azi aici despre
cât de nesigur este pentru un copil mediul oferit de domnul Roberts,
despre cât e de periculos.
Noi îi spunem să ne apere, îi dăm acea responsabilitate,
dar apoi îi spunem "vezi că n-avem încredere să crești un copil".
"Nu credem că ești potrivit pentru așa ceva."
Nu sunt. Ai dreptate.
Locul unui copil nu e lângă mine.
Tu ia-l cu tine la Las Vegas, iar eu o să-l vizitez când o să pot.
Domnule judecător, îmi cer scuze pentru că am irosit timpul Curții.
- Doc. - Îl văd.
Uite-l.
Ăsta ce mai face?
- Hei! - Șampanie?
- Crăciun fericit, domnilor detectivi. - Mersi.
Să aveți poftă.
Distracție plăcută, da?
Sunt lihnit.
Trupele sud-vietnameze au bombardat
pozițiile comuniștilor din interiorul orașului.
A-l mitui pe Johnny Lone e un lucru.
Dar nu e nicio problemă cu asta, am mituit poliția încă de la zece ani.
Le-am dat cât să-și treacă copiii prin facultate și să-i facă și premianți.
Dă-mi unul rotund.
Asta e altceva.
Unitatea pentru Investigații Speciale.
Asta e problema lor, se cred speciali.
Bandiții naibii. N-au niciun cod al eticii.
- Ce zici? - Arata grozav.
- E frumos. - Bun.
Poliția nu e singura din cauza căreia îmi fac griji.
Am început să văd mașini pe care nu le-am mai văzut, oameni necunoscuți...
Da și eu.
- Crăciun fericit, Charlie. - Mulțumesc.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Poftim, ține asta.
Dau un telefon rapid și plec.
- O să ne distrăm de minune. - Așa va fi, păpușă.
Domnule Lucas? Urcați.
E liber.
- Cine-i acolo? - E Nicky. Vezi?
Da, îl văd.
- Continuă să mergi? - Mă duc prin spate?
Nu știu. Nu vreau să mă furișez la propriul meu club.
Incredibil!
Haide.
Stați așa.
- Ce e? - Vreau să aștept în mașină.
Mă descurc. Eu eu astea. Mă descurc.
- Să iei sos galben. - Sos galben, da.
Și pui, pui kung-pow.
Poți să pornești căldură?
La naiba! Mă duc să iau cheile.
- Doc, dă-mi cheile! - Poftim!
Ieși!
Ieși afară!
- Ești în regulă? - Da.
La dracu'!
Hai!
Ești în regulă, scumpo?
Să mergem.
Nicky a fost?
E de ajuns să spui o vorbă și mergem imediat și-l lichidăm.
Trebuie să facem ceva, Frank.
Nu puteam sta aici fără să facem nimic.
Plecăm.
Voi fi bine, mergeți acasă.
- Ești bine, Frank? - Mergeți acasă.
E Crăciunul, mergeți la familiile voastre.
Duceți-vă, mergeți acasă, fiți alături de copiii voștri.
În regulă.
Unde vom merge? În Spania, în China?
Haide, stai jos. Spune-mi unde vrei să mergi.
Frank, putem merge oriunde dorim.
- Nu nu puteam. - Putem pleca oriunde, Frank.
Da, și ce să facem să fugim, să ne ascundem?
Frank Lucas nu fuge de nimeni, iubito.
Și nu vom merge nicăieri, vom sta chiar aici.
Vom sta aici, asta e casa mea.
Aici sunt afacerile mele, soția mea, mama mea, familia mea, țara mea.
Nu plec nicăieri.
Nu fug de nimeni.
Asta e America.
Și nici tu nu pleci nicăieri.
Da?
O încetare a ostilităților, sub supraveghere internațională
va începe la ora 7:00 p.m. sâmbăta asta, pe 27 ianuarie, ora Washingtonului.
Într-un interval de 60 de zile, încăpând de sâmbătă asta...
Hei, unde te duci?
Richie...
Deci...
Am auzit că un mafiot de culoare l-a împușcat pe Frank.
Îl știi pe intermediarul Fernando Rey,
exportatorul pe care Frank l-a scos din afacere.
Pot avea grijă de el în New York...
dar nu vreau să fiu nevoit să-mi fac griji că de câte ori va trece podul către Jersey,
cineva va încerca să-l omoare.
Richie, noi doi trebuie să începem să lucrăm împreună.
Trebuie să trecem la ofensivă
pentru că data viitoare ținta lor se poate îmbunătăți.
Trebuie să ținem în viata sursa asta de bani.
Ce naiba faceți aici?
Chiar îl veți aresta pe Frank Lucas?
Ce e în neregulă cu voi?
- Ce, nu știi? - Nu.
Toată lumea e nebună în New Jersey.
Știi ce facem aici?
Polițiștii îi arestează pe răufăcători.
Înainte să mai treci podul ăla din nou, să mă suni înainte.
Să te asiguri că e sigur.
"Îmi voi convinge câțiva prieteni, pot să-ți garantez siguranța."
Asta mi-ai spus tu, Dominic.
"Pot să-ți garantez siguranța!"
Nu prea mă simt în siguranță.
Au încercat să-mi ucidă soția!
Cine a fost?
Poate că e unul din oamenii voștri.
Nu știu încă.
- Nu știi? Nu știi. - Nu.
Să-ți spun ce știu eu.
Ar trebui să scot 500 de oameni pe stradă,
să mă apuc să omor niște oameni doar ca să mă fac înțeles.
Frank, a fost un drogat, a fost un rival.
Vreun puștan cretin care vrea să-și facă un nume.
Cineva pe care ai uitat să-l plătești,
cineva pe care l-ai înșelat, fără să-ți dai seama de asta.
Poate că a fost cineva pe care l-ai scos din afacere.
Pentru că ai un așa mare succes. Uită-te la tine.
Succesul atrage întotdeauna dușmani, mulți dușmani.
Deci, succesul a tras în tine.
Ce vei face acum? Cum îi vei ucide?
Vei alege insuccesul?
Frank, putem avea succes și să avem dușmani, nu?
Sau putem avea parte de insuccese și să avem prieteni.
E o alegere pe care o facem.
Evacuarea finală a personalului militar și diplomatic
continuă pe tot parcursul nopții,
în timp ce trupele nord-vietnameze mărșăluiesc către Saigon.
Căderea iminentă a orașului a produs haos și un sentiment de disperare în creștere.
- Centrala... - Da, Bangkok 367, apel internațional.
O secundă, vă rog.
- Da, Neil. - Hei, Frank, ce mai faci?
Ce se întâmplă acolo?
S-a terminat totul.
Da, știu, mă uit la știri. Ce naiba se întâmplă?
Jocul s-a terminat, Frank.
S-a terminat. S-ar putea să ajungem acasă, cu puțin noroc.
Ascultă-mă, vreau două...
Vreau două mii de kilograme imediat.
E imposibil, Frank.
Toți distribuitorii noștri au plecat acasă.
Să-ți spun cum facem.
- S-a terminat. - Vin acolo.
- Chiar acum? - Da.
Fii serios!
Spear, trezește-te, omule.
Ce s-a întâmplat?
Unde dracu e?
Nu-mi fă rău, Jimmy!
Iisuse!
- Poliția! - Poliția.
- Aruncă arma, Jimmy! - Aruncă arma!
- Mâinile sus! - Jimmy, aruncă dracu arma!
Nu ne jucăm cu tine, aruncă arma sau tragem!
Nu trageți! Nu trageți!
Am arma ta și am amprentele tele.
Știi ce ai tu?
Tentativă de omor.
Asta înseamnă 15 ani nenorociți!
Tentativa de omor e similară cu crima odată ce s-a ajuns la marele juriu.
Marele juriu poate să fie favorabil,
ar putea să fie redusă la omor prin imprudență,
sau poate chiar legitimă apărare.
Totul depinde de modul în care vrem să ne înțelegem cu tine.
Înțelegi unde batem apropoul, Jimmy?
Să zicem că scapi, ce crezi că va zice vărul tău, Frank, de asta?
Va afla, ca la un moment dat, te-am arestat
și am stat de vorbă cu tine în astfel de condiții.
Apoi vei ajunge la tribunal și vei fi acuzat de tentativă de omor.
Ce va crede? E prost?
E prost vărul tău Frank?
Răspunde-i!
Nu, va presupune că ai vorbit.
Dar acum, Frank nu știe.
Frank poate să citească despre asta în ziare,
sau poți pleca pur și simplu de aici,
fără cauțiune, fără judecată, fără pușcărie,
să pleci de aici astăzi, alegerea îți aparține.
Sper că planurile tale sunt destul de mari
încât să acopere costul sfârșitului războiului.
Ei vor fi tot aici
dar armele și trupele noastre nu vor mai fi.
Ce vei face în privința transportului, când ultimul avion va pleca?
Mă voi gândi la ceva.
Cu siguranță vei mai auzi de mine.
Nu am nimic de câștigat dacă spun asta, Frank,
dar e mult mai bine să renunți atunci când ești în câștig.
- Da? - Salut. Cheamă-l!
- Să nu stai mult. - E din Saigon?
Da, e Frank.
- Da? - Newark, Showterm, parcajul 3.
Showterm, parcajul 3. E vorba de Mustang, nu?
Bine. Care e numărul de înmatriculare?
- KA760. - În regulă.
Nu există Showterm, parcajul 3 în Newark.
Sunt notate cu litere, A, B, C, D.
Știu.
Poate că s-a referit la timp. Ora trei?
Ăsta nu e număr de înmatriculare de New Jersey,
nici măcar de New York.
- KA760? - Da.
Kilo-Alfa? Marcajul unui avion?
Kilo-Alfa-760.
Verificați avioanele comerciale, voi pe cele private.
Totul, de la cele mici până la avioanele turboreactor.
Verifică avioanele militare.
Tu unde te duci? Nu pleci nicăieri.
Stai. Stai jos.
- Căpitane? - Da.
Sunt Richie Roberts, Essex County.
Știu că ne așteptai.
Ăsta e un mandat de percheziție pentru avion.
Băieți, verificați toți soldații ăștia. Verificați-le gențile, la toți.
Un mandat de percheziție în forță.
Începeți de sus.
- Unde se duc? - Intrați în cameră.
Doamnă, vă rog să stați jos.
Ce înseamnă asta?
Stai, stai, stai! Toate astea încetează!
Hei, nimic nu părăsește zona asta.
Încetați cu asta.
Scoateți-le afară!
- În regulă, opriți camioanele astea. - Stai așa, stai așa.
Se descărcă totul. Dați tot jos.
Chestiile astea sunt imense, Richie.
Ce e asta?
Nimic nu părăsește zona asta până nu e verificat de noi.
În regulă, căpitane? Nimic.
Vom verifica avionul, trebuie să descărcăm camioanele,
fiecare om de aici va fi percheziționat.
Citește mandatul, domnule!
Cariera ilustra a soțului tău s-a sfârșit.
Apoi agenții federali vor veni și vor lua totul.
Și apoi vor lua absolut tot, dar nu înainte să-mi iau partea mea.
Deci, unde sunt banii?
Despre ce bani vorbești?
Despre ce bani vorbesc?
Despre banii pentru situații neprevăzute,
pe care Frank și ceilalți mafioți îi țin în casă.
Dacă pleci acum există o șansă ca Frank să nu te ucidă.
Taci! Stai jos! Stai jos!
... a început evacuarea tuturor forțelor combatante americane din Vietnam.
Deși asta s-a întâmplat prea târziu pentru unii dintre ei.
Suntem aici pe pista de aterizare a bazei militare Dover
unde acest avion C-130 a aterizat împreună cu încărcătura sa îndurerată.
O încărcătură cu cei mai buni și curajoși americani
în drum către locurile lor de veci.
Băieți, dați sicriele astea jos.
- Deschide-l. - Nu fac asta.
Un câine foarte frumos, nu?
Încetează asta, chiar acum!
Mandatul meu îmi acordă dreptul de a verifica acest avion.
Atât avionul cât și încărcătura.
Dar nu ai permisiunea mea.
Nu am nevoie de ea, căpitane.
Ușor. Ușor.
Haide. Hei, ușor.
Frank, dă-te la o parte.
La naiba.
De ajuns!
Rămâneți cu sicriele astea. Să nu le pierdeți din ochi.
Am înțeles. În regulă.
Ajută-mă cu asta.
Ăla era un avion de transport militar.
Dacă ar fi fost heroină la bord
înseamnă că cineva din armată trebuie să fie implicat.
Ceea ce înseamnă că, chiar dacă au luptat într-un război
în care au murit 50.000 de americani, armata face trafic cu droguri.
În urma evenimentul de astăzi
se va interpreta ca cineva angajat de acest birou
crede că armata Statelor Unite e implicată în traficul de droguri.
Și încearcă să dovedească asta profanând rămășițele tinerilor
care și-au dat viața pentru apărarea democrației.
- Erau stupefiante în avionul ăla. - Taci dracu din gură!
Te-ai gândit că, din cauza celor făcute de tine,
întregul program federal anti-narcotice e pe cale să se ducă de râpă,
cu același entuziasm pe care l-ai avut și tu la avionul ăla de transport.
Asta ai realizat, domnule Roberts, de unul singur.
Am avut informații bune...
ca ținta unei investigații desfășurate de mine
transporta droguri în avionul ăla.
- Și cine e ținta investigației? - Frank Lucas.
- Cine? - Numele lui e Frank Lucas.
Cine e Frank Lucas? Pentru cine lucrează?
- Pentru ce familie? - Nu e italian, e afro-american.
Asta ar trebui să fie o glumă?
Ești foarte aproape de finalul carierei, ca om al legii, și tu te ții de glume?
Investigația mea indică că Frank Lucas e mai presus de mafie
în ce privește traficul de stupefiante.
De asemenea investigația mea indică
că Frank Lucas cumpăra direct de la o sursă din Asia de Sud-Est,
renunță la intermediari
și folosește avioane și personal militar aparținând armatei americane
să transporta heroină pură în Statele Unite,
și face asta, în mod regulat, încă cu 1969.
Am dosare împotriva tuturor membrilor organizației lui Frank.
- Organizația lui Frank? - Absolut toți.
Niciun nenorocit de "colorat" nu a reușit să realizeze ce a realizat mafia americană,
timp de un secol.
Și cum de știi tu asta? De ce? Pentru că ai capul îndesat în fund?
Hei, Lou, fă-mi o favoare. Ia jidanul ăsta din fața mea.
- Hei! Hei! - Jidan?
Richie, nu!
Hei, Richie, fă-o cum trebuie.
Spearman, urmărește sicriele, sunt cam la 400 m distanță.
Doctore!
Ce s-a întâmplat?
Federalii au venit la locuință, omule. E de rău.
Franky, trebuie să vorbesc cu tine o clipă.
Te rog, stai jos.
- Mamă, trebuie să plec. - Doar câteva clipe.
Vrei să vii puțin mai târziu?
Mulțumesc.
- Mamă, trebuie să plec. - Doar câteva cuvinte.
Ascultă, trebuie...
Te rog, ia loc. Doar câteva cuvinte.
M-am gândit la ceva...
Dacă ai fi fost predicator, frații tăi s-ar fi făcut predicatori.
Dacă ai fi fost soldat, soldați ar fi devenit și ei.
Știi că așa e.
Au venit aici din cauza ta.
Adică, i-ai chemat și au venit, nu?
Da.
Asta pentru că te urmează.
Întotdeauna se așteaptă ca tu să știi ce e mai bine pentru ei.
Dar chiar și ei știu că nu trebuie să împuști polițiști.
- Chiar și eu știu, și... - Bine, bine.
Singurul care se pare că nu știe asta ești tu.
- În regulă, mamă. - Stai jos, stai jos.
Nu voi împușca pe nimeni, îți promit.
Nu te-am întrebat niciodată de unde provin toate astea
pentru că nu am vrut să te aud cum mă minți.
Pentru că nu am vrut să-ți faci griji.
- Haide, trebuie să plec. - Nu mă minți!
Să nu îndrăznești.
Vrei să faci lucruri atât de rele încât familia ta să te părăsească.
- Pentru că o vor face. - Înțeleg.
- Ea te va părăsi. - În regulă.
Și eu te voi părăsi.
Cadavrele sunt mutate, Richie.
Urmărim sicriele de transport, nu cele pentru ceremonie.
Cine sunt tipii ăștia?
Ce scrie pe mașină?
Payo...
Serviciile Payonne.
- Payonne. Ce naiba e asta? - Filmează, Al.
Bingo.
Măiculiță, ăla e puștiul cu baseballul.
Da, e Stevie Lucas.
Ce vrei să facem, Richie? Să urmărim camioanele?
Nu, vreau să stăm aici, cu puștiul Lucas.
Să urmărim duba aia.
Hei, băieți, mâncați! Ne așteaptă o noapte lungă.
Avem tot ce e necesar, nu?
Mai prețios ca aurul, omule. Mai prețios ca aurul.
Mai avem câteva. Haide, desfă alea.
- Ia-l. Ia-l. - O clipă, omule. O clipă.
Hei, au mai rămas patru cutii. Haideți să producem ceva bani aici.
Ce încarcă acolo?
Ce naiba încarcă acolo?
Sunt drogurile. Trebuie să fie drogurile.
Trebuie să fie.
Hei, să mergem! Să ne mișcăm!
Lou, sunt Richie. Toată lumea e pe poziții.
- Ești sigur că asta e? - Sută la sută.
Le cară în pungi în turnul sudic al complexului Steven Crane chiar acum.
- Să mergem. - Ești sigur că asta e? Foarte sigur?
Foarte sigur, Lou. Foarte sigur.
Totul e pregătit. Toți băieții sunt gata să acționeze.
Apasă butonul și dă-mi mandatul, în regulă?
În regulă, s-a făcut.
- Am adus mandatul. - În regulă.
Să mergem!
Mișcă!
Stai jos! Stai jos, nenorocitule!
Să mergem.
Haide!
Haide! Mișcați-vă!
- Suntem gata. - Recepționat.
Poftim.
Haide.
Am țintă în vizor.
Spearman, așteaptă! Sunt civili la etajul ăsta.
Fato, pune niște haine pe tine.
Unde te tuci? Unde te duci?
Haide.
O iau eu.
Tată, e aici.
Liniște!
Pentru băieții tăi.
Unde e Tim?
Hei, omule ai ceva "albastru magic"?
Drogat nenorocit!
Ocupă-te de asta!
Hai, omule, am bani.
Hai, omule, mă cunoști.
Haide omule, am nevoie de albastru magic.
Sunt eu Vodoo Lou.
Hai omule, știi că am bani.
Unu, doi, trei...
Poliția!
- Aruncă arma! - Ieșiți! Ieșiți!
- Aruncă arma! - N-o face!
Arunc-o!
Scotty!
Poliția!
Nenorocitule!
- Mișcă! Mișcă! - Atenție!
Să-ți văd mâinile! Ridică mâinile!
Poliția!
Jos! Jos!
Stai jos! Stai dracu jos!
Ce naiba?!
Stai jos! Jos, nenorocitule! Stai jos!
Să-ți văd mâinile! Să-ți văd mâinile!
Mergem acasă, iubito.
Mulțumesc.
Așteptați aici.
Doamnelor, vă rog să intrați înăuntru.
Intrați înăuntru, vă rog.
Vă rog să intrați înăuntru. Mulțumesc.
Intrați înăuntru.
Înapoi!
La naiba.
NYPD! Nu mișcați!
Întoarce-te! Hai!
Te-am prins, nenorocitule!
Doamnelor și domnilor, în această etapă a procesului,
avocații sunt pregătiți pentru pledoaria inițială.
Din partea acuzării, domnul Roberts, își va prezenta pledoaria primul.
Domnule Roberts, sunteți gata să începeți?
Da, domnule judecător.
Doamnelor și domnilor jurați...
Acuzarea va arăta și veți auzi că Frank Lucas e cel mai periculos om
din orașul nostru.
Haide, Joe, ieși afară.
Vreau să discut cu domnul Richie.
Haide, haide. Te plătesc la oră, nu la minut.
Mulțumesc.
- Nu porți microfon, nu? - Nu.
În regulă.
Vorbeam cu avocatul meu și mi-a spus ceva ce nu mi-a venit a crede.
Chiar ai găsit un milion de dolari în portbagajul unei mașini și i-ai predat?
- Da. - Pe bune ai făcut asta?
Ești tare!
Pentru tine! La naiba.
Știi totuși că Johnny Lone i-a luat, nu?
- Poate. - Nu e niciun poate, domnule Richie.
Știi că i-a luat.
Tu ai predat banii ăia, el i-a luat și tu nu te-ai ales cu nimic, nu-i așa?
De ce ai făcut asta?
Pentru că așa era corect să fac.
Așa e. Bun răspuns: "așa era corect să fac."
Întrebarea mea, întrebarea la care m-am tot gândit,
e dacă ai face-o din nou?
Adică, e vorba de o grămadă de bani, a trecut mult timp de atunci.
Poate că ai de plătit multe rate la mașină, pensia alimentară?
Așa că mi-am spus că singurul mod de a afla e să încerc să aflu.
Luare și dare de mită, înșelătorie, crimă, șantaj...
Dacă îmi dai o adresă mă voi asigura
că mașina va fi acolo și că bani vor fi în portbagaj.
- Nu, mulțumesc. - Ești sigur?
Haide, Richie. Crezi că asta mă impresionează?
Crezi că ești mai bun de atât?
Nu ești mai bun de atât, nu ești mai bun decât polițiștii corupți.
De fapt ești la fel ca ei, ești unul dintre ei.
Dă-mi voie să te întreb ceva.
Chiar crezi cu adevărat că dacă mă bagi pe mine după gratii,
se va schimba ceva pe străzi?
Ca narcomanii nu se vor mai droga,
că nu vor mai fura pentru asta, că nu vor mai muri pentru asta?
Dacă mă închizi sau nu, nu va schimba nimic.
- Așa stau lucrurile. - Așa e situația.
Deci, ce aveam, Richie?
Pe noi doi stând aici.
Îl ai pe turnătorul ăla de șofer,
ai puțină "pudră".
Vei avea nevoie de mai mult de atât, Richie.
Am posesie și trafic de droguri, uneltire, mituirea unui om al legii,
oameni care pot depune mărturie că te-au văzut omorând cu sânge rece.
Am conturile tale bancare offshore,
proprietățile imobiliare, afacerile tale,
toate făcute cu bani din heroină.
Am sute de părinți ai unor copii morți, dependenți de produsele tele.
Asta e povestea mea pentru jurați, așa te voi înfunda.
Omul ăsta a omorât mii de oameni
și a făcut-o dintr-o vilă de lux, conducând un Lincoln.
În afară de asta, n-ai de ce să-ți faci griji.
Foarte bine, dar d-aia mergem la tribunal, nu-i așa, Richie?
Pentru că și eu am martorii mei.
Am celebrități, sportivi faimoși, am Harlemul.
Am avut grijă de Harlem, așa că Harlemul va avea grijă de mine.
Va trebui să crezi asta.
- Eu am mai mult de atât, Frank. - Ce ai?
Am o grămadă de oameni care vor să depună mărturie împotriva ta.
Ai distrus multe vieți, Frank.
Îi am pe cei din clanul Mezzano. Îți amintești de băiețeii ăia?
Nu am nicio treabă cu clanul Mezzano și ei nu au nicio treabă cu mine.
Au multe împotriva ta.
- Știi de ce? - De ce?
Pentru că în afară de faptul că te urăsc pe tine,
urăsc și ceea ce reprezinți.
Nu reprezint pe altcineva decât pe Frank Lucas.
Ești sigur?
Un afacerist de culoare ca tine? Reprezinți progresul.
Genul de progres care îi va face pe ei să piardă o grămadă de bani.
Dacă tu ieși din joc, totul va reveni la normalitate.
Ești tare!
Știi ce e normalitatea pentru mine, Richie?
N-am mai văzut nimic normal de când aveam șase ani.
Normalitatea înseamnă să văd un polițist chiar în spatele casei mele,
târându-l pe vărul meu de 12 ani și legându-l de un stâlp,
lovindu-l cu arma în gura atât de tare încât i-au rupt dinții,
apoi i-au tras două cartușe în cap de i l-au zburat de pe umeri.
Asta înseamnă normalitatea pentru mine.
N-am vrut să am de-a face...
cu poliția atunci...
Și nu vreau să am de-a face cu poliția acum.
Știi ce? Poți să faci ce vrei.
Așa că nu va însemna nimic pentru mine dacă mâine îți vor fi zburați creierii.
Înțelegi ce spun?
Hei, Frank, stai la rând. Și aici e ditamai coadă.
În regulă.
Ce vrei să faci?
Știi ce trebuie să faci.
Ce vrei să fac să torn pe cineva?
Știu că nu vrei să torn niciun polițist.
Ce vrei să torn, mafioți?
Alege-ți! Evrei, irlandezi, italieni?
Au umplut Harlem-ul de sânge de îndată ce au coborât din barcă, Richie.
Nu dau doi bani pe ei.
Îi poți avea.
Îi accept și pe ei.
Îi accepți și pe ei?
Nu se poate!
Vorbești despre polițiști. Vrei polițiști?
Îi vrei pe cei asemeni ție.
Nu-mi sunt asemeni mie.
Dacă fac afaceri cu tine, Frank, nu-mi sunt asemeni mie.
Nu-mi sunt asemeni mie, așa cum italienii nu-ți sunt asemeni ție.
În regulă?
Bine.
Ce poți să-mi promiți, Richie?
Îți pot promit că dacă minți despre un nume,
nu vei mai ieși din pușcărie.
Dacă minți despre un dolar, un cont offshore,
nu vei mai ieși de la pușcărie.
Poți să trăiești în bogăție în pușcărie, pentru tot restul zilelor tele,
sau poți să trăiești în libertate sărac, pentru ceva vreme.
Asta îți pot promite.
Îi vreau pe polițiștii ăia, Richie.
Asta vreau, îi vreau pe polițiștii ăia
care mi-au luat banii ăia din buzunare.
- Și el. - Bine. În regulă.
Hei, Spearman. Spearman?
Toții tipii ăștia au legătură cu asta. În regulă?
Tipul ăsta de aici în uniformă...
...polițiști au fost arestați astăzi sub acuzația că au luat mită
de la traficanții de droguri.
Bravo, Jimmy!
Investigația despre corupția din poliție a făcut curățenie
în rândul ofițerilor de la Narcotice din New York,
a continuat astăzi cu arestarea...
În ceea ce a fost numit cel mai mare scandal de corupție
din cadrul poliției din acest oraș,
încă treizeci de ofițeri au fost arestați astăzi sub acuzația de luare de mită.
Acești polițiști vor fi condamnați la ani grei de închisoare
de către procurorii federali, dacă vor fi găsiți vinovați.
Rapoartele investigației federale
indica că în cel mai mare caz de corupție din cadrul poliției din New York,
au fost implicați mai mult de jumătate din polițiștii
de la Agenția Anti-Narcotice.
- Ăsta e numele lui? - Da.
Ce înseamnă asta? Poate...
Munca echipei de la Narcotice a dus la arestarea mai multor detectivi,
acuzați de înșelăciune. Membrii ai poliției din New York
vor fi judecați astăzi la tribunalul federal.
McNamara, Randazzo, Trupo...
Voi sunteți speciali.
Bună treabă, Frank!
Știi...
...vrei să bei ceva?
Să sărbătorim?
Ai ceva apă sfințită?
Frank Lucas a fost găsit vinovat
de Asociere pentru săvârșirea infracțiunii de trafic de stupefiante
și condamnat la 70 de ani de închisoare.
Autoritățile federale au confiscat peste 250 de milioane de dolari
din averea lui Frank din băncile din Statele unite și din străinătate.
Colaborarea dintre Frank și Richie a dus la condamnarea
a trei sferturi din membrii Agenției Anti-Narcotice din New York.
Treizeci de membrii ai familiei lui Frank
au fost acuzați de trafic de droguri și trimiși la închisoare.
Soția lui Frank s-a întors în Puerto Rico.
Mama lui s-a mutat înapoi în Carolina de Nord.
Richie Roberts și-a dat demisia de la Procuratură
pentru a deveni avocat al apărării.
Primul său client a fost Frank Lucas.
Pentru cooperarea sa, șederea lui Frank în închisoare i-a fost redusă la 15 ani.
A fost eliberat în 1991.